For best IPTV provider, please visit: WWW.IPTV.CAT For best IPTV provider, please visit: WWW.IPTV.CAT
BASERT PÅ EN SANN HISTORIE...
I BROOKLYN FOR 40 ÅR SIDEN
STENGT
ÅPENT
TA ET NUMMER
CANNOLI - TIRAMISU
Hei, Joey. Hva har nonna sendt deg hit for i dag?
To brød og et dusin zeppole.
Zeppolene er varme og ferske. De kommer snart.
Vær en god gutt. Be rosenkransen.
Nå, Joey, ikke spis opp alle før du kommer hjem.
Kast!
Jeg elsker din nye bil, Romano. En klassiker.
Takk, Joe.
- Hei, Joe. - Hei, Bruno.
Bruno. Du overså noe. Kom igjen.
Mamma, jeg har brødet.
Bravo, Joey.
Zeppole.
Joey!
Ingen zeppole.
Kom deg ut herfra.
Joey, vil du se på at nonna lager sausen?
Kom her.
Se og vent.
Lukt.
- Hvordan vet du hvor mye du skal bruke? - Du føler det i hjertet.
Smak.
Perfekt, nonna.
Nei, du er perfetto.
"Man blir ikke gammel ved bordet."
Hei! Gi deg!
- Liker du lasagnen? - Hvem tok alle hjørnestykkene?
Hva skjedde med lasagnen?
- Er det saus eller sky? - Saus.
Mamma.
- Roberta! Herregud! - Ciao, Roberta!
Fotografia!
- Hei. - Kondolerer, Joey.
Moren din hadde et hjerte av gull.
Jeg har laget fylte skjell til deg med fersk ricotta og spinat til senere.
Takk.
For moren din, Maria. Hun var som min mor.
- Bare hyggelig. - Ja.
- Skål. - Skål.
Jeg vet ikke hva morgendagen bringer, Bruno.
- Ta tiden til hjelp. - Ja.
Det blir bedre med tiden.
- Så kona mi stygt på meg? - Ja. Det så sånn ut.
Da er vi i gang.
- Jeg laget scungilli til deg. - Han liker ikke det.
Kan du holde kjeft? Du er stor i munnen.
Du må gi næring til sorgen. Det er den eneste måten.
Det er 18 fedd hvitløk i den.
- Jeg kommer innom denne uken, ok? - Ok.
Jeg vil at du skal ta disse og spise dem.
Dine berømte cassataer.
Her, vær så god.
- Deilig. - Prego.
- Du var en av mammas favoritter, Gia. - I 26 år.
Hun var min venn, ikke bare en kunde.
Jeg vil bare si takk for alt. Du laget den vakre parykken til henne.
Alle fortjener verdighet, særlig på slutten.
Hvis du trenger noe, vet du hvor jeg er.
- Ja. - Greit.
- Legg dem på kjøl. - Ja.
Neste søndag, middag.
- Det var ikke et spørsmål. - Greit.
Ok.
Å, jøss.
- Hun er vakker, Bruno. - Takket være deg.
Jeg elsker å jobbe med henne.
Jøss, som du snakker om bilen. Du ville giftet deg med den.
Greit. Sett deg inn.
Jeg ville gjort det.
Jeg hørte det!
- Det er mange gode minner i den. - Husker du faren min med hjulkapslene?
- Det suger å miste foreldrene. - Ja.
Jeg ringer deg i morgen.
Ja.
- Æsj! Hvor er oreganoen? - Roberta, vær så snill.
- Er dette italiensk mat? - Greit.
- Joe! - Gi deg.
Hun angriper meg.
- Roberta. - Er dette spagetti og kjøttboller?
- Det er ferdigkjøtt og ketchup! - Hei!
Dette er bra saker. Ser du?
- Hei! Stopp. - Kom deg ut herfra!
Il diavolo! Han prøver å drepe meg!
Jeg vil drepe deg.
- Håper familien har det bra. - Godt å se deg, Joe.
- Jeg vet hva du vil si. - Hva? Slutte å mishandle kokken?
- Mishandle kokken? - Ja.
Politiet kommer. Du siktes for overfall.
Ja, når foten min blir bedre, vil han bli overfalt.
Foten min rett opp i ræva hans.
- Du, jeg har noe til deg. - Hva?
Hun ville være sikker på at jeg ga deg dette.
Jeg kunne ikke, Joey. Jeg... Beklager, jeg...
Jeg klarte ikke å gå i begravelsen hennes.
Jeg vet det. Det går bra.
Hun var min beste venn i 60 år.
Og du var hennes.
Du kan ikke bare si farvel til noen etter 60 år. Det er ikke mulig.
- Hun visste at jeg elsket denne brosjen. - Kom igjen, ta den på deg.
Den blir fin.
Det er bra.
Jeg synes den er fin.
Men vent litt.
Jeg glemte det nesten. Det er et brev fra moren din.
Så hyggelig.
Du vet når du er klar. Da åpner du det.
Takk.
"Man blir ikke gammel ved bordet."
Der er han! Legenden er tilbake!
Fra utsiden ser det ut som et strømproblem.
Det kan løses raskt.
Prøver dere å sabotere bussen?
- Den ser ok ut. - Hva skjer?
- Stemple inn. Sjefen er på krigsstien. - Godt å vite at ingenting er forandret.
- Hva er det? Det lukter godt. - Noe jeg har med til lunsjrommet.
Nonnas polpette, eller så nært jeg kan komme.
- Takk for at dere kom i forrige uke. - Ingenting er verre enn å miste moren sin.
Hei, Mr. McClane. God morgen.
- Godt å se deg. - Joe! Godt å se deg.
Du tok fri lenge. Trodde du aldri ville komme tilbake.
Nei, det skjer ikke. Godt å være tilbake. Og...
Jøss, tusen takk for at du husket meg med fruktkurven.
- Ingen årsak. - Mandariner og sånt. Takk.
Selvsagt. Jeg mistet katten min i fjor, så jeg forstår sorgprosessen.
Det minste jeg kunne gjøre.
Kondolerer. Jeg visste ikke det.
Pausen er over.
Greit.
- Ok. - Takk igjen.
Joe, jeg mente ikke at du skulle lage søndagsmiddagen.
Gi deg. Jeg elsker å ha dere her.
Ok. Dette er min nonnas hjemmelagede pasta.
Den er med svinekinn, pecorino-ost
og solmodne San Marzano-tomater i sausen.
- Jeg er imponert. - Når begynte du å lage mat?
Jeg vet ikke. Jeg har gått gjennom alle rettene til mamma og nonna,
dem jeg husker, og bare lager dem én etter én.
Jeg er nær på noen, men det er min nonnas søndagssaus.
Jeg skulle ønske jeg fikk til den. Uansett...
- Buon appetito. - Det ser godt ut.
Salute. Spis.
Hør... Joe, før vi spiser
har Bruno og jeg noe viktig å snakke med deg om.
Hun er bekymret. Jeg hører om det hele dagen.
Siden din mor er borte, er jeg urolig for fremtiden din.
Du tok vare på henne så lenge. Det var vakkert,
men nå må du ta vare på deg selv.
Hva betyr det? Jeg...
- Kanskje du kan bidra? - Greit.
Vi er ikke barn lenger, ikke sant? Du trenger en plan.
- Ta din mors forsikring. - Jeg vil ikke snakke om den.
Jeg måtte miste henne for å få pengene. Jeg vil ikke bruke kvelden på det.
Men måten å ære henne på er å bruke dem.
Finn noe som gjør deg lykkelig, eller noe som får deg til å føle henne.
Eller ta deg av gjelden din. To hundre tusen hjelper godt.
- Ok. - Jeg vet ikke, kanskje det er...
Kanskje det er å kjøpe nye klær eller noen møbler. Den stolen.
Den var Brunos før vi giftet oss.
- Hva er galt med den? - Flott til å se Yankee-kamper i.
Formet som en baseballhanske, 100 % korintisk lær.
Kanskje en hobby. Jeg har en venn som har begynt med flamencodans.
Gi deg med flamencodansen. Han skal ikke danse flamenco.
Hva med volleyball?
Jeg vet ikke. Spille volleyball?
Jeg bryr meg ikke om hva du gjør. Du må prøve noe nytt.
Om du gjør det samme, vil det samme fortsette å skje.
Jeg vil ikke at du skal sitte i den jævla stolen når du er 60.
- Jeg forstår. - Beklager at jeg maser.
Jeg er bekymret fordi jeg er glad i deg.
- Jeg vet det. - Ok.
- Glad i deg. Takk. - Greit.
- Jeg er glad i deg også.
Jeg er veldig sulten, så la oss spise.
- Ingenting er verre enn kalde svinekinn. - Du må smake.
Hvordan går det?
Bellissimo.
- Denne er fin. - Ja.
Nonna pleide å gjøre akkurat det samme med...
Tomaten er hjertet i retten.
- Uten hjerte, ingenting. - Det er sant.
Greit, gi meg tre av disse.
- Tre. Alt for deg. - Grazie.
- Prego. - Antonella, jeg har blomstene.
- Bra. De er vakre. - Olivia?
Joe?
Herregud. Du ser helt lik ut.
Gi deg. Dette er sprøtt.
- Jeg mener det. - Det er 30 år siden.
Du har ikke forandret deg. Du ser flott ut.
Kjenner du den mannen?
Beklager, ja.
- Joe, min nabo Antonella. - Hei.
Joe og jeg gikk på skole sammen før vi flyttet til Staten Island.
- Ja. Jeg gikk med Olivia på skoleballet. - Ja, skoleballet.
Jepp.
Hyggelig å møte deg, Antonella.
Hyggelig å møte deg også. Takk.
- Du bor vel ikke på øya? - Nei.
Da jeg var barn, tok mamma og nonna meg med på dette markedet.
- Tenk at det fortsatt er her. - Ja.
- Bra ting tåler tidens tann. - Hun er advokat.
- Nei, det er jeg ikke. - Advokat?
Ikke ennå. Jeg studerer igjen.
Jeg tar første året på jus på St. John's.
St. John's, det er imponerende. Ja.
- Aldri for sent å begynne på nytt. - Nei.
- Beklager, vi har det travelt. - Selvsagt. Hyggelig.
- Takk. - Du også. Antonella, hyggelig.
- Takk. Hyggelig å møte deg. - Takk, Al.
- Hva skjer? - Det er en kort, men lang, historie.
"Kort, men lang, historie."
- Elsker det uttrykket. Jeg må huske det. - Ok.
Olivia fra videregående. Er hun fortsatt sexy?
Sexy og gift.
- Hvem er fortsatt sexy? - Jeg må gå.
RESTAURANT TIL SALGS SOM DEN STÅR
Hva gjør vi her? Gir vi nabolaget et show?
Jeg vil ikke ha skille.
Jeg har noe å fortelle dere begge.
Jeg dro til Staten Island her om dagen og fant en restaurant.
- Dro du til Staten Island for å spise? - Det er gode restauranter her.
Jeg snakker ikke om en restaurant å spise på,
men en restaurant å kjøpe.
- En restaurant å kjøpe? - Ja.
- I Staten Island? Hva? - Ja.
Hva faen snakker du om? Hvordan kjøpte du den?
Med pengene etter mamma.
Hva? Er du gal?
Jeg vet ikke. Kanskje.
Men jeg vil åpne en italiensk restaurant
og kalle den Enoteca Maria etter moren min.
Du vet ingenting om restauranter.
Hva er det å vite? Du lager mat, folk spiser, folk er glade.
- Du sa jeg måtte prøve noe. - Kjøpe nye møbler, få deg en kjæreste.
Eller betale lånet, ikke starte en bedrift du ikke vet noe om.
Jeg blir ikke yngre.
Jeg har ikke mer tid til å finne ut av dette.
Jeg vil dette. Jeg vet ikke hvordan jeg skal forklare det,
men jeg trenger dette.
Jeg kan ikke med god samvittighet la deg bruke din mors penger
på en restaurant i Staten Island.
Jeg tror ikke du forstår. Jeg har allerede gjort det.
Jeg gleder meg til å vise dere dette stedet.
Det er ganske utrolig, hva? Greit. Ta en titt.
Denne baren her. Se så kul den er.
Se på det gulvet. Sjakkbrettet er autentisk.
Det er ikke for krampaktig.
Jeg vil nok fjerne disse båsene. Jeg trenger dem ikke.
- Hvor mye har du brukt på dette? - I depositum, 175 000.
Jeg har selvsagt lån.
Jeg skal beholde jobben min for å betale regningene.
Jeg har penger til fem gode måneder før jeg må selge en tallerken mat.
Herregud!
Folkens, kan dere bare prøve å ha et åpent sinn?
Hvis jeg ikke har dere to, har jeg ingen.
Bare ta en titt og del visjonen min. Kan dere gjøre det?
Denne synlige mursteinen.
Folk ville drept hverandre for å ha det nå til dags.
Det er en telefonkiosk på bakrommet som er så kul og vintage.
Se opp på tinntakene. De er ekte.
Jeg tror man kan ta ned disse veggene, kanskje sette inn en buegang.
Dette er et vakkert, åpent kjøkken.
Jeg vil at stedet skal føles mer som et hjem enn en restaurant.
Bare så jeg kan forstå dette. Du vil åpne en restaurant
med de fem rettene du nesten kan lage?
Nei, kanskje et par familieoppskrifter. Men vet dere hva?
Jeg gikk gjennom mamma og nonnas oppskrifter
og tenkte: "Hva skjer her? Hvorfor leter jeg så hardt?"
Og så innså jeg at mat er kjærlighet.
Så lenge jeg har maten deres, har jeg dem.
Jeg vil at stedet skal handle om mer enn å servere folk middag.
Jeg vil at dette stedet skal føles som familie.
Men Joe, moren din og nonnaen din er ikke her.
Hvem skal komme ned og lage mat som dem?
Nonnaer. Ekte, italienske bestemødre. Jeg vil at de skal lage
rettene fra familiene sine.
Og jeg vil dele dem med alle.
Jeg elsker det. Hva? Jeg gjør det.
Ekte bestemødre!
- Joe, det er en fantastisk idé. - Takk.
- Hvem vil vel ikke ha bestemødrenes mat? - Jeg ser at det kan appellere.
Det er en god idé. Dere elsker den.
Det gjør jeg ikke.
Jo, for hvis du ikke gjør det, har du et kaldt, dødt hjerte.
Ja, Bruno. Slutt med å ha et kaldt, dødt hjerte.
En jobb som dette vil ta måneder. Veggene, gulvet, flisene, det elektriske.
Ikke få meg til å nevne rørene og brannvernsystemet.
Hvem skal gjøre den jobben? Skal du ansette en nonna til det?
Nei, jeg er heldig, for bestevennen min er entreprenør.
- Så jeg er heldig. - Nei.
- Jo, det er jeg. - Nei!
Jeg sier det ikke, for jeg ville aldri nevnt det,
men husk at jeg fikset din fars bil av mitt hjertes godhet.
- Det er å nevne det. - Bare som en referanse.
Du er min beste venn. Jeg fikser biler, du trengte det.
Biler trenger ikke løyve.
De trenger ikke byggeforskrifter og fagforeninger.
Du er impulsiv. Du trenger kokker, en meny, en markedsføringsplan.
Du trenger bruksattest.
Du må bestå inspeksjoner.
- Du hører ikke etter! - Jo.
Inspeksjonen må bestås, og jeg må ha menyer.
Jeg elsker deg.
Du er mange ting, men ikke en ansvarlig forretningsmann.
Det er derfor jeg har deg.
Jeg lover å betale deg for alt arbeidet
det øyeblikket dette stedet er oppe og går.
Og jeg elsker å innrede.
Jeg ser et vinstativ der borte og litt Benjamin Moore-maling.
Og kanskje noen familiebilder på veggene.
Det er det jeg snakker om. Hun har en visjon.
- Det er spennende! - Du er en gal helgen.
Betyr det at du gjør det?
- Ja, jeg gjør det. - Kom igjen, dette blir gøy.
- Greit. - Man lever bare én gang.
- Ikke rør meg. - Supermann, se den gamle telefonkiosken.
Ok.
Joe, hvor er søppelkassen?
Jeg trenger en betalt jobb. Kom igjen.
Au da.
Hva er dette?
- En kokk? - Ja.
Jeg kan knapt røre meg.
Hva snakker du om? Legen sier du har det bra.
Hva faen vet han?
Jeg må bruke kompresjonsstrømper for å gå herfra til badet.
Du er ulykkelig når du ikke lager mat. Det blir bra.
- Jeg er 73. Jeg trenger ikke å være glad. - Alder er ingen sykdom, Roberta.
Det er ingen kur heller.
- Joey, jeg kan ikke gjøre dette for deg. - Jeg ber deg ikke for meg selv.
Jeg ber deg om å gjøre det for deg og moren min.
- Hva? - Måtte Gud være henne nådig.
Bruker du katolsk skyld på meg?
- Jeg har lært av den beste. - Maronn.
Jeg sier ikke ja, men hvis jeg sa ja,
hvem flere skal være på kjøkkenet med meg?
Jeg kan ikke lage mat til en restaurant helt alene.
Stol på meg. Dette blir gøy.
SØKER NONNAER - STATEN ISLAND
- Hei. - Hei.
Alle de lokale snakker om den nye restauranten din.
Ja, det stemmer.
Jeg tror ikke vi er blitt formelt introdusert. Jeg heter Joe.
Jeg heter Al.
Hyatt Street nr. 27. Det var stedet til min beste venn, Dominic Spirito.
Hver dåp, nattverd, avgangseksamen, bursdag, bryllupsdag...
Alle var hos Spirito. Dominic var der i over 50 år til han døde.
Kondolerer. Jeg visste ikke det.
Du kastet navnet hans ut på gaten.
Vi jobbet med bygningen. Jeg mente ingen mangel på respekt.
Jeg stoler ikke på folk som ikke er herfra.
Vi er ikke Manhattan, og vi er faen ikke Brooklyn.
Du er på øya nå, kompis. Forstått?
Ja, jeg forstår det.
Gianni, hva skal jeg fortelle deg om i dag?
Jeg sto opp. Jeg laget frokost og tok en lur. Det var fint.
Så spiste jeg lunsj, og nå er jeg her med deg, kjære.
Hallo?
Antonella, det er meg.
Har vi en legetime i dag?
Om vi har det, drar jeg ikke med mindre det er til fotterapeuten.
Nei, det har vi ikke. Men du har et jobbintervju.
Nei. Jeg sa nei.
At gamle damene prøver å bli kokker, er latterlig. Latterlig.
Det er en synd.
Hvordan er det en synd?
Og du sa at han der Joe var en kødd.
Det sa jeg ikke. Jeg sa han var en umoden tosk da vi var 17.
Du må gi meg en god grunn dersom jeg skal dra.
Du sitter alene i dette huset. Du har mer igjen av livet.
- Jeg har med en wrap. - Jeg drar ikke.
Jeg tok vanndrivende for en time siden. Toalettet ditt bør fungere.
Tror du ikke jeg har et toalett her? Se som du går.
Det blir en lett dag. Alt er klart.
Takk, folkens.
Ingen kommer.
Alle kommer om 20 minutter. Sitt der og slapp av. Det går bra.
- Listen over Craig. - Nei, Craigslist.
- Er Craig pålitelig? - Det er ikke en han, det er en det.
Det er et sted der folk legger ut jobbannonser og ting de selger.
Som avisen.
Ja, bare at det er på nett, online, så hvem som helst kan se det.
- Du burde ha satt det i avisen. - Ok.
Roberta, vet du hvordan Nonna laget søndagssaus?
Den hadde alltid en søt ettersmak.
Vet du hvilke ingredienser hun ville ha brukt?
Joey, det er som å spørre en kvinne om å vise deg undertøyet sitt.
Undertøy? Hva slags fyr tror du jeg er?
- Jeg vet ikke... - Best ikke å spørre.
Jeg ville ikke bedt om å få se noens undertøy.
Jeg har sparket meg selv
fordi jeg ikke fikk dem til å skrive noe ned.
Jeg vet ikke, og hvis jeg visste, ville det ikke vært din nonnas saus.
Det er hemmeligheten som gjør den spesiell.
Prøv sukker. Du trenger mye mer enn du tror.
- Jeg hadde masse sukker i den. - Det finnes forskjellige typer.
Du får det salte når du finner det søte.
Hør her, jeg har laget hele skjerfet mens jeg satt her.
Håper du liker det.
- Til deg. - Det er så fint. Takk.
- Bare hyggelig. - Takk.
- Godt og varmt for deg. - Kjempepent.
Jeg ringer minibussen. Jeg har poker kl. 15.00
Gi meg 20 minutter. Hør på meg. Kan du stoppe?
- Jeg ga deg tre timer. - Nei.
Jeg så deg flytte esker og flasker.
Nå kommer de andre...
- Ingen kommer! - De kommer.
- Ikke gå. - Jeg er lei av å se på deg.
Dere kom. Er ikke det flott? Alle kom.
Dette er bra!
Ro deg ned. Hun tvang meg.
- Av og til trenger hun en dytt. - Hun dyttet meg.
- Vær så god. Ser bra ut. Tingene dine. - Greit, jeg er her.
- Jeg har time. Jeg henter deg. - Hva mener du?
Ha det gøy.
- Takk for at du tok henne med. - Selvsagt. Jeg ville gjort alt for henne.
Forresten er det en veldig god idé. Jeg håper det funker.
Takk.
Greit. Antonella, dette er Roberta, og hun er kokk på Enoteca Maria.
- Se. - Se? Så du er siciliansk?
Se. Jeg er fra Sicilia.
- Hvor er du fra? - Jeg er fra Bologna.
- Bologna. - Sì.
Jeg spytter på Bologna!
- Jaså? - Ja!
Jeg spytter på Sicilia, ok?
Ikke spytt på Sicilia!
Dette er flott! Musikk i mine ører. Nei! Lidenskap er bra.
- Du er stor i munnen. - Du er en puttana.
- Hei. Hvordan går det? - Hva vil du?
Jeg har fått feil adresse.
Nei, du er på rett sted. Jeg beklager. Er du her for å bli kokk?
- Ja. - Ikke si det!
Bra. Hva heter du?
- Det sa jeg ikke. - Teresa.
Teresa. For et pent navn. Vil du sette deg med de andre damene?
- Jeg har ikke møtt noen som deg. - Stikk, hurpe!
Teresa, sett deg med Antonella. Hun er fra Bologna, hun er fra Sicilia.
- Dette er Roberta. - Hallo.
Og hvor er du fra?
- Jeg er faktisk fra Bronx. - Flott.
Bare ha det gøy og lag mat som til deres egne familier.
Kjøkkenet er deres.
Hva?
- Trenger du hvitløk? - Nei.
- Hold opp. - Nei.
Sånn.
Herregud. Osten er perfekt sprø, men likevel seig på pizzaen din. Utrolig.
Grazie.
Roberta, oksehalestuingen smelter i munnen.
Ja.
Så vakkert.
Jeg snakker ikke til deg.
Hvor kom du fra? Falt du ned fra himmelen?
Du har den nydelig krydrede hvitløken, men inni biffen. Hvor har du lært det?
I klosteret.
Kloster? Er du nonne?
- Og du med det språket. - Et velsignet kall.
- Ja, det er du. - Jeg er pensjonert nonne.
Jeg tjenestegjorde i mange år i CFR-klosteret i Bronx.
Kan jeg spørre hvorfor du dro?
Jeg elsket oppofringen, men det var på tide med noe nytt.
Sønnen av en venn så annonsen din på listen.
Craig, den bomsen.
Hold opp.
Jeg følte at Gud snakket til meg og ba meg om å komme.
Ga meg en ny sjanse.
Så, Joe, hvem får jobben?
Alle sammen.
Dette er utrolig. Vi har et topplag her. Se på dette.
Tuller dere? Skulle ønske vi kunne åpne i dag.
Skål, salute.
Jeg er så takknemlig.
Jeg har gitt deg fritt spillerom, men du kommer sent.
Jeg kan ikke gjøre det lenger. Dette er din siste advarsel.
Greit.
- Der er han. Den dødsdømte mannen. - På rektors kontor.
Jeg må be dere om en tjeneste.
- Ja. - Hva som helst.
Jeg har fått advarsel igjen. Jeg kan ikke miste jobben.
Kan dere dekke for meg med Dan? Jeg vil komme for sent på jobb.
- Hvorfor, Joey? Hva skjer? - Kan dere holde på en hemmelighet?
Fjorten...
Skal vi se...
HVORDAN REFINANSIERE DITT HJEM
- Å, nei. - Jeg måtte.
- Låne på din mors hus. Hva blir det neste? - Nå må Enoteca Maria komme i gang.
Du satte meg i en vanskelig situasjon.
Men du er også min venn. Jeg trenger noen å snakke med.
Du må tenke gjennom dette. Hvis du gir deg nå, kan du gå i null.
Hvis du fortsetter, og det mislykkes, kan du miste alt.
Magefølelsen min sier at dette vil lønne seg.
Du er min beste venn. Vi fortsetter.
Jeg setter pris på det. Kokkene er gode. Vi har mat fra hele Italia.
- Du må skaffe gode desserter. - Ja. Vi gikk nettopp forbi stedet.
Jeg blir stresset av å snakke. Jeg tar en bagett.
- Jeg kan ta en kotelett. - En kotelett? Kom.
Vi kan alltids skaffe hjemmelagede desserter.
Hva?
Bare hør på meg.
Du er en flott baker. Du lager utrolige ting.
Det gledet mamma så mye. Jeg ber deg bare om å dele det.
Jeg baker bare for moro skyld.
Dette blir gøy. Noe morsomt for deg med de andre.
- Jeg liker hår. Det er jobben min. - Du har en jobb, og du er flink.
Men du har andre evner. Nå kan du gjøre noe du elsker.
Det høres spennende ut, men jeg kan ikke. Beklager.
Jeg kan ikke høre det. Jeg vet at dette er rett.
- Vil det hjelpe å trygle? - Å. Pokker.
- Går det bra? - Pokker. Hendene mine svikter.
Noen dager er verre. Jeg vet ikke hvor lenge jeg klarer dette.
Jeg visste ikke om hendene dine.
Er det noe kronisk? Så sørgelig.
Ikke vær lei deg for meg. Jeg har hatt et flott liv, slik jeg ville.
Du kjenner historiene, og jeg angrer ikke på noe. Og...
Jeg har det bra.
Du fortjener å ha det bedre enn bra. Du fortjener å ha det storartet.
Vår tid er begrenset, så jeg tar det som et ja.
Vi sees i restauranten i morgen. Ikke svikt meg.
- Du er så manipulerende. Ikke hold pusten. - Takk for tålmodigheten. Elsker fargen.
Gia, hvem vil begynne på nytt i denne alderen?
Dette er min hovedrett på menyen.
- Hva er det? Det stinker. - Capuzelle, et sauehode.
Kjære Gud, redd oss.
- Dristig valg. - Hvordan kan du ha det på menyen?
Er du gal?
Capuzzelle er fra landsbyen til familien min.
Capuzzelle er identiteten min.
Bytt identitet.
Jeg er så glad du kom.
Jeg er her.
Dette er Gia. Hun er konditoren vår.
- Og du kjenner Roberta. - Ja.
- Dette er Teresa og Antonella. - Hallo.
Damer.
- Forkle? - Ja visst. Her borte.
Takk.
De spretter.
Det er et forkle, ikke en aftenkjole.
Alle anledninger er en anledning til å se bra ut.
Hvordan baker du med de tingene?
Årevis med erfaring.
Jøss.
- Hvor var vi? - Min capuzzelle.
Det er det som lukter. Jeg trodde det var meg.
Herregud.
Jeg var ikke sikker.
- Nei. - Hva er capuzzelle?
Det er en enkel historie.
Moren min kom fra en fattig landsby, så de måtte bruke hele dyret.
Du fyller hodet med smuler av brød.
Brødsmuler.
Mi scusi. Brødsmuler.
Litt av dette, litt av det.
Capuzzellen i ovnen.
Ha det, kjære.
Greit, sauehodet er inne. La oss gå videre til sausen.
- Min mors saus. - Din mors saus, eller din nonnas saus,
eller din grandtante Marys saus, bare det er familiens saus.
Takk.
- Cannoli til dessert. - Flott.
Perfekt.
Gia, gjør meg en tjeneste. Smak på disse.
Si hvilken du synes bør stå på menyen. Du bestemmer.
Ja visst. Vel, hvis de smaker halvparten så godt som de lukter,
blir det vanskelig.
- Ja, men vær ærlig. - Ok.
- Er dette din nonnas? - Nei.
Jeg har prøvd lønnesirup, brunt sukker og honning.
Ingen kombinasjon får sausen til å smake som min nonnas.
- Fortsett å prøve. - Ja.
- Er det mandler i den? - Ja, pesto alla trapanese. Fra Sicilia.
Alle er så gode. Jeg vet ikke hvordan du kan velge.
Joe, vi kan rotere sausene hver uke.
- Det er en god idé. - Fantastisk.
Det gjør vi. La oss smake på din.
- Pesto alla trapanese, hva? - Sì.
Mine folk skapte Parmigiano Reggiano. Det er noe å skryte av!
- Parmigiano Reggiano. - Det stemmer.
Mine folk skapte cannoli.
- Cannoli? Er du gal? Det er ingenting. - Jo!
- Hva mener du? - Fylt med krem, for Guds skyld.
- Hva vet du? - Gi deg.
Du tror du vet alt fordi du er fra Bologna!
- Hør på dette. - Dine folk er slemme, stygge og kalde.
Dine folk er grove og vulgære.
- Ok. - Puttana.
Og ikke spytt mer på meg, for det skal du få betale for.
La meg si det nå. Lag noe ut av denne.
Du... Hva?
- Ja. - Vil du slåss?
Ja.
Hva med dette?
Jeg skal kaste noe på deg, ditt beist.
Hva? Hvordan våger du?
Se om...
Jeg er bekymret. Jeg er redd for deg.
Greit, gjør det. Ta den!
De kommer til å skade seg. Du må stoppe det.
- La dem slåss. - Som italienere.
Ta litt ruccola.
- Madre di Dio. - Hvorfor ikke?
Puttana! Hvordan våger du?
Jeg skal ta deg.
Mi capuzzelle!
Dette er brudd på brannforskriftene.
Brannvarsleren var av. Flaks at ingen ble skadet.
Ja. Unnskyld.
KOM PÅ JOBB
Jeg skulle vært et sted.
- Hvis vi er ferdige, må jeg dra. - Ja visst. Jeg vil ikke forsinke deg.
Tusen takk.
- Beklager. - Jeg er også lei for det, Joey.
- Det var hennes feil. - Det er hennes feil.
Jeg har fortsatt tro på dere.
Kanskje det er en god idé ikke å slåss på kjøkkenet?
Jeg er sent ute. Jeg må på jobb. Ha det.
Kan dere to bare tilgi hverandre?
Å tilgi er guddommelig.
Hun begynte.
Hei, Vito. Joe har stemplet inn. Har du sett ham?
Står til, Mr. McClane?
- Han var vel her for to timer siden? - Ja.
Jeg tror han er på vedlikehold med Luis i North Garage.
Ok, takk.
Luis, hvor er Joe?
- Takk. - Jeg kalte deg en dust.
Omar, hvor er Joe?
Vet ikke. Han hjalp meg å montere noen dekk.
Jeg tipper han er tilbake i hovedgarasjen med Vito.
- Du tuller! - Ja.
Vito, hvor i helvete er Joe?
- Jeg hører ikke. - Mr. McClane, hvor har du vært?
Da er det lunsj!
- Jøss. - Hei.
Jeg elsker det du har gjort her.
- Ja? - Du knuser det.
Jeg tenkte på å sette fyr på det rommet og binde de to stedene sammen.
- For mye. - Ja vel?
Antonella sendte meg.
Hun vil gi deg dette kortet fra dollarbutikken.
Det kan være 20 dollar på det.
- Hyggelig. Se på det. - Ja.
Roberta ga meg 10 dollar, så jeg ligger foran her.
- Ja, jøss. Heldige deg. - Et italiensk lyn slo ned.
Jeg hjelper deg å vaske. Hvor er søppelposene?
Rett under der.
- Ok. - Takk.
Virkelig? Det er sprøtt. Hva tok hun?
Smør. Jeg mener det. Småpakkene fra kafeen.
Jeg vet akkurat hva du snakker om. Moren min pleide å gjøre det samme.
Antonellas kjøleskap? Fullt av dem.
Jeg spurte henne hvor mye smør én person trenger.
Hvor lenge har du og Antonella vært naboer?
Herregud, hva?
Mannen min og jeg kjøpte nabohuset for åtte år siden.
Det var et oppussingsobjekt, så vi pusset opp.
Hun klaget på bråket hver dag.
Dere må ha kommet over det, for dere virker veldig nære.
Ja, hun...
Hun var fantastisk etter at mannen min døde.
Hun lot meg ikke være alene.
Hun kom bort og satt med meg,
laget mat til meg og fikk meg til å ta en dusj.
Det er en spesiell kjærlighet.
Olivia, det var leit å høre. Jeg visste ikke det.
Gi deg. Hvordan skulle du vite det?
Hun sier at jeg må ha gifteringen på den andre hånden, men...
- Jeg føler meg ikke klar. Skjønner du? - Ja. Tro meg, jeg forstår.
Ja?
Mamma ga meg et brev, men jeg har ikke åpnet det ennå.
For jeg føler at når jeg åpner det, er det det siste hun sier til meg, så...
Joe... Jeg er lei for det.
Den gjør vondt. Sorgen.
Den har ingen tidslinje, så hvorfor skulle vi ha det?
Ja.
NEW YORK HELSETILSYN
Hei.
Robust, hva? Helt utbrent. Bygget fra bunnen av.
Hver planke, hver bjelke.
- Ja. - Førsteklasses.
Er du eieren?
Ja.
- Du har mislyktes. To ganger. - Hva?
Ja, for det første
har det vært en kjøkkenbrann som påvirker veggens integritet.
Nei. Det var ingen brann.
- Det var et lite problem med et sauehode... - Hva?
Og for det andre trenger du en ny ovn
fordi den har rester av karbondioksid og nitrogen.
Jeg kan løpe ut og hente en ny ovn nå.
- Det kan strykes fra listen. - Det er en spesiallaget ovn.
Du kan ikke dra i en butikk og hive den i bagasjerommet.
Men det som er bra, er at sprinkleranlegget fungerer bra, så...
Ha en fin dag.
Jeg er lei for det.
Er det mulig å gjøre noe for å få fortgang på dette?
- Vi må åpne dørene. - Du kan søke om en ny inspeksjon.
Flott. Hva snakker vi om? Hva passer timeplanen din?
Senere denne uken, eller neste?
Beklager.
Jeg liker den fyren. "Neste uke."
Prøv "neste år". Ventelisten er en kilometer lang, kompis.
Du åpner ikke med det første.
Om noen gang.
Var det en sauehodebrann? Hva faen betyr det?
- Robertas capuzzelle. - Hvorfor sa du ikke noe?
Jeg trodde ikke det ville bety noe. Det var bare en brann. Jeg ryddet opp...
Joe, tok et sauehode fyr og ødela veggene jeg bygget?
- Ja. - Er det ikke viktig å si det?
Ok. Bruno. La oss bare roe oss ned.
- Alle er lei seg. - Jeg er rolig.
- Ok. Bra. - Ok?
- Men hør. - Jeg lytter.
Stryker du på en inspeksjon, er det slutt. Du har ikke brukstillatelse.
Du kan ikke drive en restaurant uten en bygning.
Jeg finner en annen måte å holde det gående på.
Med hvilke penger? Du har ingen penger igjen!
- Jeg kan låne på pensjonen min. - Joe, hør på deg selv.
Jeg kan skaffe flere kredittkort.
Du stormet inn i dette, tenkte ikke gjennom det,
og nå skylder vi begge penger. Du lærer aldri!
- Hva snakker du om? - Du har vært sånn siden vi var barn!
- Hopper før du ser. - Hva betyr det? Denne restauranten.
Jeg prøver. Ta en titt.
Å, nei. Dette er en spøk, Joe! Du har gjort moren din stolt denne gangen!
Ja? Kom deg ut.
Jeg mente det ikke sånn.
Jeg skal betale deg tilbake. Greit? Jeg vil at du skal komme deg ut.
Greit.
Glem det. Glemmer deg.
Takk for at du kom i siste øyeblikk. Jeg setter pris på hjelpen.
Ikke takk meg ennå. Jeg vet ikke om vi finner noe.
- Byggereguleringer er ikke mitt gebet. - Nei.
Noe er bedre enn ingenting.
Dette er den eneste sjansen jeg har, så takk.
Hjemmet ditt. Det var her du bodde med moren din.
Vel, ja. Mamma bodde nedenunder med nonnaen min.
Jeg var her oppe og passet på henne, men...
Ja, du vet... Det er fint. Jeg begynner å...
Kanskje jeg får malt det eller noe.
Jeg tenker på nye møbler, kanskje.
Ikke kast denne stolen. Den er flott.
Jul. Nonna laget akkurat denne suppen til jul.
Det stemmer. Du og familien din kom.
Alle var ikke like greie da vi flyttet hit,
men moren og nonnaen din var alltid det.
Ja. Det var lett å være grei mot deg.
Derfor føles det enda verre hvordan jeg taklet skoleballet.
- Det er en million år siden. - Ja, men det var fælt.
Jeg er en idiot. Vet du hva jeg gjorde?
Bruno og alle gutta inngikk en pakt om å snike oss ut.
Han hadde sprit hos foreldrene, og vi glemte tiden.
Jeg prøvde å dra tilbake, men...
Det var bare rot. Og da jeg kom tilbake, ingen Olivia.
Jeg vil ikke gjøre det pinlig etter alle disse årene,
men jeg vil si unnskyld. Virkelig.
Takk. Jeg setter pris på beklagelsen.
- Vel, salute. - Salute.
Den lange, kompliserte versjonen er at vi ikke har brukstillatelse.
Kan du ikke søke på nytt?
Det har jeg gjort, men...
- Det kan ta uker eller et år. - Ja.
- Da kan vi alle være døde. - Jeg har prøvd alt.
Olivia og jeg lette etter smutthull, men ingenting.
Jeg vil ikke gå tilbake til det jeg gjorde.
- Hva var det? - Ingenting.
Hva jobber hun med? Har hun fått slag?
Santo Padre Pio, virkelig, jeg sier det.
Be, så skal dere få. Let, så skal dere finne.
Velsigne disse kvinnene. De har generasjoner av familien i hjertet.
Og velsigne Joe, for han har en drøm.
Velsign oss. I Faderens, Sønnens og Den hellige ånds navn.
Nå venter vi.
Teresa?
- Hva venter vi på? - Et mirakel.
Ok.
Hei, Joe!
Jeg tror du husker Phil.
Ja... Phil. Jøss.
Phil?
Mr. Scaravella, beklager misforståelsen. Her er brukstillatelsen din.
Hvis du bare kan være grei og fikse den veggen
og bytte ovn, ville vi satt pris på det.
Beklager bryderiet. Ha en fin dag.
Jeg forstår ikke.
Vi sjekket ikke Better Business Bureau. Phil har fått 53 klager.
Han må bestikkes for å komme tilbake og ta en inspeksjon.
- Du kan ikke bevise det. - Jeg kan og vil.
Hvordan våger du?
- Kom deg ut herfra! - Fiks veggen. Kjøp en ny ovn.
Anse det gjort.
- Forsvinn! - Gud tilgir deg.
Jeg sa det. En advokat!
Slutt!
- Brava! - Takk.
- Det var gode nyheter. - Brava!
Vær en god gutt. Be rosenkransen.
Ok. Be den for meg.
- Hei. - Hei. Vær så god.
- Du tok deg god tid. - Beklager det.
- Vil du komme inn? - Klart det.
Kom igjen.
Lukk døren, er du snill. Du slipper inn trekken.
- Ja. - Nei, Joe.
Gå og sett deg. Dere må snakke sammen.
Kom igjen.
Vennen din har med zeppole.
Ut med språket. Jeg blander meg ikke i dette.
Du gjorde åpenbart feil.
Men fra min side
kunne jeg ha vært mer åpen om sauehodet og brannen, så...
Det er...
Det er ikke likt deg å brenne ned restauranten jeg bygget for deg.
Kanskje du har ødelagt ryktet mitt som entreprenør i alle fem distriktene,
men jeg kan skjønne at jeg kan ha
kommunisert på en streng måte.
Det er noe jeg jobber med.
Vi fikk brukstillatelsen, så det er...
- Bra for deg. Jeg ønsker deg suksess. - Det er spennende.
Det er fint å gå videre med lojale venner som er klare til å jobbe, og...
Si det til ham!
- Du skulle jo ikke blande deg. - Si det, ellers gjør jeg det, Bruno.
Hvem skal si meg hva?
Han solgte sin fars bil for å bygge for deg.
Jeg lurer på hvordan du er når du blander deg inn.
Du gjorde ikke det. Gjorde du det?
Det er ikke min sak.
Bruno, solgte du din fars bil for å bygge restauranten min?
Det var den eneste måten. Oppussingen, betaling av karene.
- Det var den eneste måten. - Hvorfor...
- Jeg ville aldri bedt deg om det. - Det vet jeg.
Derfor måtte jeg gjøre det. Det var min avgjørelse, ikke din.
Dessuten er det første gang på lenge jeg har sett deg glad...
Det var verdt det.
Bruno... Jeg vet at den bilen betød alt for deg.
Tja... Du mener vel mer.
Jeg skal gjøre det godt igjen. Jeg lover at jeg skal ordne dette.
- Dette blir en stor seier for oss alle. - Ring meg neste gang et sauehode tar fyr.
Etter folkene dine å dømme vil det skje igjen.
- Capisci? - Capisci.
Jeg mente ikke det om din mor, at jeg ikke var stolt.
Det kan ikke tas tilbake. Det var fælt.
Det var fælt.
- Hva? - Glad i deg, kompis.
Tusen takk.
Hei, Joe. Kan du komme utenfor? Vi må vise deg noe.
Ja, kommer.
Ikke gråt foran fagforeningsgutta.
Greit, damer.
Om dere ikke ser kameraet, ser ikke kameraet dere.
Vent. Roberta, nærmere.
- Smil. - Smil!
- Bra. - Sånn.
- Hei. - Stort smil, dere. Kom igjen!
- Manicotti! - Kom igjen!
MENY
Jeg er så takknemlig for denne reisen.
Dette er et spennende øyeblikk for alle.
I morgen er den store dagen. Menyen er klar.
Vi har vakre bord og et hus fullt av vin.
- Men har vi noen reservasjoner? Nei. - Ikke akkurat.
Men alle har spredt ordet,
så jeg forventer at morgendagens store åpningen blir akkurat det.
Det blir storslagent.
- Ikke sant? - Ja!
Gjør meg en tjeneste siden vi vil bli så opptatte.
Ta fri resten av dagen og gjør det dere må.
Jeg har en idé. Har alle tatt medisinene sine i dag?
- Ja. - Se.
Ok. Følg meg. Jeg har en overraskelse til dere.
Takk. Det blir flott.
- Jeg liker ikke overraskelser. - Spennende. Jeg skal hjelpe deg.
- Få menyen. - Jeg tar den.
Greit, da drar vi.
- Greit. - Olivia liker deg.
Hun er bare et menneske.
- Hva? - Bare et menneske. Jeg liker henne også.
Men gjør noe med det nå. Hvorfor er du så dum?
- Jeg vet ikke om hun er klar for det. - Det er vel ikke opp til deg?
- Vet du hva nonnaen min pleide å si? - Nei.
"Ikke la gamle krenkelser stå i veien for en ny, lykkelig start."
Jeg setter pris på deg.
Ok.
Uansett, prøv.
Det er søtt. Kan jeg be deg om en tjeneste?
Greit.
Hei, Antonella. Ja, jeg henter deg.
På restauranten. Om én time, etter forelesningen. Da sees vi der.
Kom inn.
- Hvem sitt sted er dette? - Det er mitt. Jeg er frisør.
- Jøss. - Sett dere.
- Så dette er salongen? - Ja, sett dere.
Jeg begynte med å feie gulvene da jeg var 16,
så jobbet jeg i denne stolen og så alle stolene.
Jeg jobbet, og nå eier jeg dette stedet.
Det er derfor du alltid ser så bra ut.
Takk. Jeg mener at vi kvinner fortjener å føle oss vakre, ikke sant?
Skjønnhet. Hva er skjønnhet?
Godt spørsmål.
Er det håret vårt? Er det ansiktene eller kroppene våre?
- Ja. - Nei. Det er en følelse.
Å være vakker er en følelse.
Du føler deg vakker når du blir sett, når du føler deg hørt.
Når du føler deg sterk. Det er da du føler deg vakker.
Vakkert.
Så nå...
La oss feire skjønnheten.
Det er fint.
Det kiler.
Oi.
Herregud.
Så fabelaktig!
Glem det, fjern deg!
Vekk!
Nydelig.
Antonella? Det er Olivia. Er dere her?
Joe?
Hva?
Skal dere ha temakvelder nå?
Er det skoleballet?
Smokingen.
- Du glemte denne. - Corsagen?
Å, ja. Takk.
Du ser flott ut.
- Det gjør du. - Takk.
Har du sett. Vi står rett ved punsjbollen. Hold utkikk etter Mrs. Reynolds.
Jeg tenkte jeg kanskje skulle krydre den litt.
Det er litt mindre rebelsk nå som det er lovlig, men jeg tar en.
Skål for den vakreste og morsomste jenta på skoleballet.
Og den eneste jenta på dette skoleballet.
- Skål. - Skål.
- Jøss. Ja, den er god. - Ja.
- Joe, dette er sangen. - Får jeg?
Gjerne.
Det er fint å danse med deg.
Men du må love meg noe.
Ikke tro jeg er en superhelt fordi jeg er så flink til å danse.
Jeg er den samme som før.
Ja. Det føles som et skoleball.
- Ikke skål for meg. Bare gjør det. - Limoncello!
Mer limoncello.
- Du får hodepine i morgen. - Du må fortsette å drikke vann.
- Vann! - Vann!
- Én av disse, seks av disse. - Drikk vann.
Litt mer. Sånn, ja. Én til.
- Herregud. - Ja, greit. Sånn, ja.
Se på... Å.
- Hva? - Er brystene dine ekte?
- Herregud. - Ja.
- Virkelig?
- Nei. - Nei.
Nei, det er de ikke. Kjenn her.
Å! De er som gummibjørner!
Jeg liker ikke falske pupper.
Nei.
Jeg vet ikke. Etter en dobbel mastektomi, liker jeg dem.
Herregud.
Beklager.
- Ikke vær lei deg. - Beklager.
Jeg er ikke lei meg.
Ikke sant?
De kommer til å strutte for alltid.
- For alltid. - Hva med deg?
- De er... - Nei.
- Hva? - Ikke puppene dine. Hva er din historie?
Unnskyld.
Jeg har fire barn, og... Vel, de, ja...
Vi er ikke på talefot.
Hvorfor?
Jeg er en sterk mor.
Jeg oppdro dem til å bli sterke slik mamma lærte meg.
Jeg skulle gjort det annerledes.
Jeg ville ha elsket dem på en annen måte nå.
Jeg forstår.
Det går bra.
Har du barn?
- Nei, jeg giftet meg aldri. - Det var leit.
Nei, ikke si det. Jeg elsker menn. Virkelig.
Jeg elsker alle slags menn.
Men for meg er tanken på én mann for resten av livet,
hele livet... Det virker bare så utrolig kjedelig.
Jeg har aldri hatt problemer med menn, bare med kvinner.
Kvinner? Hvorfor det?
Kanskje de trodde jeg ville stjele mennene deres
på grunn av hvordan jeg ser ut, og hvordan jeg er.
Jeg ville aldri stjålet en annen kvinnes mann.
Hvis min Gianni var i live, noe han ikke er, Gud velsigne hans sjel,
ville du ikke vært min venn.
Ser du?
Har dere sett henne vaske opp? Så sexy.
Angela, jeg ville betalt deg for å ta ham. Så mye du ville, jeg ville ha betalt deg.
Du fortjente ikke å bli behandlet sånn. Det var ikke riktig.
Fordi hun er et stykke varmt, søtt, italiensk brød.
Grazie.
Hva med deg, da?
Hvem var ditt livs store kjærlighet? Har du hatt det?
Ja. Det var én en gang.
Hva het han?
Isabella.
Ja, Isabella.
Hva skjedde?
Ingenting skjedde. Det var en synd. Jeg forlot klosteret.
Og det var da... Det er ikke lett å leve i en verden som avviser den du er.
- Herregud. - Det er forferdelig.
Nei. For Isabella.
- For Isabella. - Isabella.
- For deg.
- Du fortjener det.
Takk, alle sammen.
- For deg. - Og Teresa.
Velsigne deg, kjære.
Hva med familien din, Antonella?
Vel, min Gianni har vært borte i mange år.
Men vi fikk tre vakre barn.
De bor over hele landet nå. Ni barnebarn.
Vakkert.
Jeg treffer dem ikke så ofte.
Men jeg er stolt av dem, for de lever gode liv.
Og det gjør meg veldig glad.
Takk for i dag. Dette har vært flott, ikke sant?
- For å leve gode liv. - Ja.
- Ja!
- Så bra. - Jeg vil være oppe hele natten.
- Nydelig! - Jøss!
Grazie!
Se på det. Dere er vakre.
Grazie!
- Du kan takke Gia for dette. - Det er ikke maleren. Det er lerretet.
Jeg ble full, men jeg er ikke fyllesyk fordi jeg drakk vann.
Smart!
ÅPENT
Hei, Joe, i kveld skal vi gi verden mat.
- Sì? - Se!
STENGT
Forestillingen begynner!
Første kvelden, og det tordner.
Beklager at vi er sene. Været er vilt.
- Gud. - Der er vår juridiske rådgiver.
Se på deg.
- Det er som på videregående. - Det skulle du ønske.
- Hallo. - Hallo.
Herregud, Joe. Det ser vakkert ut.
Ja.
- Du har vært flink. Kom her. - Det var ingenting.
- Lykke til, bror. - Dere.
Takk for at dere kom. Godt å se dere. Hyggelig.
Er middagsrushet over?
Over?
- Det har ikke begynt ennå. - Det har gått litt tregt.
Hvor tregt?
Dere er faktisk våre første kunder i kveld, så...
Broren min skulle komme hit med familien,
men de er nok redde for å bli sittende fast i stormen.
De er fra Philadelphia, så...
De gode nyhetene er at vi har to flotte gjester.
La oss gi dem en opplevelse de aldri glemmer.
- Ja. - Ja!
- Skjem dem bort! - Her er bordet deres.
Greit.
- Betyr det at vi må betale? - Absolutt. Takk for at dere kom.
Damer, dere har har overgått dere selv.
Dette er det beste jeg har spist siden... i går.
Virkelig. Dette er den beste italienske maten jeg har smakt.
Ja, den er...
Det begynner å bli sent. Vi må nok gi oss her.
Men flott jobb. Bra.
STENGT
ØNSKER RESTAURANTANMELDELSE
BIDRAGSYTERE SOM THE NEW YORKER...
JEG VILLE FØLGE OPP GREETINGS FOOD & WINE
MR. DURANT, JEG ELSKER PROGRAMMET DITT
EN ANMELDELSE FRA DERE VILLE ENDRET ALT
KOM - HILSEN JOE SCARAVELLA SEND
Er du i nærheten...
Takk, tante Teresa.
Takk for at dere kom.
VI TAR IKKE IMOT NYE HENVENDELSER
TAR IKKE IMOT - MÅ AVSLÅ VI ER FULLBOOKET
ETTER Å HA VURDERT HENSTILLINGEN MÅ VI DESSVERRE AVSLÅ
SISTE VARSEL
Sånn, ja. Her er nyhetene.
- Til dere. - Joe!
- Lønningene deres. - Restauranten har ikke tjent ett øre.
Det er sprøtt.
Absolutt ikke. Dere får en sjekk annenhver uke.
Dere jobber ikke gratis. Det er deres penger. Vi finner ut av det.
- Joe. - Hvorfor kommer det ingen?
- Skam deg! - Hvorfor gjorde du det?
Ber du folk om ikke å komme? Er det det du gjør?
Det er ikke bare meg.
Hele nabolaget vil ha det stedet bort. Jeg misliker at han ikke er herfra.
- Han bruker dere som en gimmick. - Bruker han meg som en gimmick?
Han utnytter meg ikke! Han feirer meg, din dust.
- Gi deg. - Hvordan våger du?
- Antonella, hei! - Hold kjeft.
- Antonella! Kom hit. - La meg være.
Joe er en bra mann.
Han prøver ikke å ta noe, men å gi noe tilbake.
God natt, Joe.
- God natt. - Natta, Joe.
- Natta. - God natt, Joe.
- Natta, Joe. - Vi sees senere.
- Ha en fin kveld. - God natt.
- Hvordan var timen? - Bra.
Det er bra.
- Hvor ille? - Alt er over, bortsett fra gråtingen.
Jeg har gjort alt jeg kan komme på. Ingen kommer hit.
Jeg har ringt kritikerne, sendt e-post to ganger.
Jeg kommer til å få besøksforbud mot noen av dem.
Jeg skulle vente til i morgen og si fra til alle
at det ikke er mulig å holde åpent lenger.
Nei, det kan du ikke si.
Hvis folk ikke kommer hit, burde du kanskje dra dit.
Ta det til dem.
- Kanskje. - Kom igjen.
Vennen,
det eneste du vil angre på,
er ikke feilene du gjør. Du aksepterer det og går videre.
Du kommer til å angre på det du ikke gjorde,
og dette er ditt øyeblikk, Joe.
WHNY - SPIS NEW YORK
- Mr. Durant? Hei. - Nei.
La meg begynne med å si at det er vilt upassende å brase inn her.
- Beklager. - Hvem er du?
- Jeg er Joe Scaravella. - Du kan ikke komme hit.
- Nei. - Jeg ringer vaktene.
- Jeg åpner en italiensk restaurant. - Michael.
I stedet for å ansette proffe kokker...
- Taylor? - ...har jeg nonnaer.
Ja visst.
Når folk kommer, vil jeg at de skal føle seg
som da de var yngre, da den som elsket dem, laget mat til dem.
- Er bestemødre kokkene dine? - Ja, italienske bestemødre.
- Er du en slags sinnssyk person? - Ja, men ikke på en skummel måte.
Med lidenskap for mat. Jeg ville fortelle deg det.
- Nei, ikke. - Kan jeg vise deg disse rettene?
Se på dette. Dette er strangolapreti.
Denne er et familieklenodium.
- Herregud. - Den er med spinat.
- Ricotta. - Jøss.
Smeltet smør og salvie. Det er enkelt.
Alt er laget av nonnaer fra forskjellige steder i Italia,
og det er cannoli her til dessert.
Alt er hjemmelaget. Av nonnaer. Av bestemødrene.
Greit.
- Enoteca Maria. - Ja, Enoteca Maria, etter mamma.
Staten Island.
Ja.
Ja, Joe, jeg anmelder restauranter her på Manhattan.
Trestjerners, tostjerners, énstjernes Michelin-restauranter her og i utlandet.
Nettopp. Derfor er jeg her.
Hvis du kan, vil jeg gjerne at du anmelder Enoteca Maria i helgen.
Denne helgen...
Jeg er booket til januar.
Neste gang du åpner restaurant, kan du kanskje planlegge det bedre.
Det kan jeg innrømme.
Det finnes ingen god forretningsplan. Det har du rett i.
Men jeg har en god plan for restauranten.
For det er ikke en restaurant. Det handler mer om familie.
Særlig for folk som kanskje ikke har familie lenger.
Nonnaene som lager maten, er fantastiske kokker.
Jeg ber deg ikke om en tjeneste.
Jeg vil at du skal oppleve restauranten og gi det en rettferdig sjanse.
Den er ganske spesiell.
- Ta telefonen. - Ikke vær redd.
Ta telefonen.
Rett til telefonsvareren igjen.
Jeg håper at Joe ikke er skadet.
At han ikke har skadet benet. Kanskje han er på gaten.
Joe er ikke skadet. Han dukker bare ikke opp.
Jeg vet hva du mener. Og jeg liker det ikke. Joe kommer!
Virkelig?
Hva sa jeg?
Ingen bryr seg om oss, maten vår, historiene våre.
Ingen bryr seg.
Vi er utrangerte. Forstår dere?
- Det er det vi er. - Snakk for deg selv.
- Det er ikke sant. - Vi har holdt åpent i mer enn én måned.
Hvem har vært her annet enn venner og familie? Vi er uviktige.
Ubetydelige. Ingen vil huske oss for noe.
Greit. Ser du døren? Ikke la det treffe deg i ræva på vei ut!
Jeg er noe her! Dette betyr noe for meg!
Jeg er ikke utrangert. Jeg føler meg ikke utrangert som deg!
- Ikke begynn med meg. Det holder. - Kom deg ut! Vi trenger deg ikke!
Silenzio! Vær så snill! Jeg skammer meg over dere.
Vi gir ikke opp. Vi er intelligente, sterke kvinner.
Vi er vakre kvinner med italiensk blod i sjelen.
Vi har vært gjennom for mye sammen, og jeg lar ikke dette ende i sinne.
- Godt sagt. - Grazie.
Greit.
- Ok. - Kom igjen, Bologna.
Hei.
- Joe! - Alt ok?
Hei, Joe!
- Hei. - Hei.
Uansett hva det er, går det bra.
Jeg setter pris på det.
Jeg skulle ønske jeg hadde bedre nyheter, for dere har vært fantastiske.
Seriøst.
Og dere fortjener å holde dette gående.
Man kan trygt si at ingen har villet at denne greia skulle ta av mer enn meg.
Ikke bare for meg selv, men for moren min. Men også på grunn av dere.
Hvor mye dere betyr for meg. Men...
Sannheten er at vi ikke kan holde dørene åpne.
Jeg sier takk, og jeg er lei for det.
Du gjorde ditt beste. Og vi er veldig stolte av deg.
Du var flink.
Vi gjorde vårt beste, Joe.
Moren din ville vært stolt.
Takk.
- Det ville hun. - Ja.
Vet dere hva? Nå er vi som en familie. Ikke sant?
Hvis det er det ene vi får ut av dette, synes jeg vi har vunnet. Så takk.
- Ja. - "Familien du velger."
Det er oss.
Vi har et problem. Vi har mye mat på kjøkkenet.
Det vil være en synd å kaste den.
Det kan vi ikke.
Hvorfor ikke invitere familie, venner og bekjente
og lage en heidundrende søndagsmiddag?
- Ja! - God idé.
- Ja, en fest. - Har jeg rett?
- Ja! - Med limoncello!
- Nei! - Nei!
- Vennen dukket opp. Hyggelig å se deg. - Hyggelig.
- Dette er Olivia. Dette er MTA-karene. - Vito. Hyggelig.
- Sett dere hvor dere vil. - Vi gjør det som familie.
- Si hei til kusine Tammy. Kusine Tammy! - Hei! Hyggelig!
- Du ser flott ut. Hyggelig å se deg. - Takk. Dette er vakkert.
- Vakkert. Godt å se deg. - Gratulerer.
Så snart jeg selger stedet, skal jeg betale tilbake hvert øre.
- Slutt. Nei. Denne kvelden handler om deg. - Ja. Gi deg, vi er stolte av deg.
- Vil du vise dem hvor de sitter? - Jeg er sulten. Kom igjen.
Dere kom. Takk.
- Du ser flott ut. - Joey.
Godt å se dere.
- Hei. - Hei.
Jeg hørte om avgjørelsen i går kveld. Jeg er lei for det.
Jeg er også forretningsmann, og dette unner jeg ingen, så...
En slags hyllest. En del av bygningens historie, så vi beholdt det.
Det er vakkert. Takk. Vel... Denne er til deg. Jeg må gå.
Nei, sett deg. Spis litt, åpne denne,
så kommer jeg og tar et glass med deg. Sett deg og spis.
Det er mange der ute som venter på å oppleve hjertene deres. Klare?
- Ja! - Kom igjen!
- Klar! - Ok.
Det holder.
Det er for mye salt!
- Kommer. - Tøm det.
De der ser så gode ut. Deilige!
Her, smak på dette.
Ok.
Så deilig. Herregud.
Herregud.
Send dette videre.
- Nonnaene våre ville vært stolte. - For nonnaene våre.
For nonnaene.
Unnskyld meg. Kan dere komme hit et øyeblikk?
Hva har vi gjort?
Greit.
Ja!
Godt jobbet.
JOEY, JEG SKULLE ØNSKE JEG KUNNE GITT DEG MER. HILSEN MAMMA
KYLLING TETRAZZINI
KRABBEKAKER
SPINAT- OG OSTEGRYTE
SØNDAGSSAUS
RESTAURANT TIL SALGS KUN ETTER AVTALE
- Hva skjer? - Vel...
Beklager at jeg forstyrrer. Takk.
Da redaktøren min, Edward Durant, ba meg om å anmelde Enoteca Maria,
en ny italiensk restaurant i Hyatt Street nr. 27 i Staten Island i New York,
måtte jeg se hva det å ansette nonnaer i stedet for etablerte kokker handlet om.
Men det jeg skulle oppdage,
var at denne lille, sjarmerende, vakkert designede restauranten,
med en varm og innbydende innredning, serverte mye mer enn bare deilig mat.
Den serverte familie.
Det er kjempebra!
- Du klarte det - Vi klarte det.
Vakkert designet, hva? Kom igjen.
Den serverte kultur og historie.
Bra, Joey!
Den serverte generasjoner av tradisjoner og historier.
Hvis du vil ha god mat, ikke gå til Enoteca Maria.
Hvis du vil ha god mat som ikke bare fyller magen,
men løfter sjelen din, løp, ikke gå,
til et lite stykke familie
hvor du kan la den som elsket deg mest i livet,
lage mat til deg igjen.
Og du, bestill capuzzelle.
- Hallo? - Sadie?
- Ja, dette er Sadie. - Det er mamma.
- Mamma? - Ja.
- Hei. Er alt i orden? - Ja.
ENOTECA MARIA - DER FAMILIEN SERVERES ZAGAT
Alle var skeptiske, ikke jeg.
Jeg skulle lage dette stedet, og se hva som skjer her nå.
- Dette er vakkert designet. - Kan jeg låne deg et øyeblikk?
La oss fylle på her. Alt bra?
- Utrolig. - Advokat?
- Se. Du gjorde alt dette. - Vi gjorde det.
Vi må ansette en servitør til, for jeg har eksamen.
Blomster igjen? Ta en fridag. La henne savne deg.
- Hvordan går det? - Kunne ikke vært bedre, skatt.
- Hva er nytt, Magical? - Jeg er i en ullgenser!
Beklager sauehodet og øynene, men det selger.
- Hun gjør det bra. - Jeg jobber her.
Jeg er straks tilbake. Jeg må få litt luft.
- Ha det gøy, Joe. - Ja.
Jeg er stolt av dere.
ÅPENT
Enoteca Maria har vært åpen i over 15 år.
Den ligger fortsatt i Staten Island i New York.
Nå ansetter den nonnaer fra hele verden.
Bruno kommer fortsatt til restauranten.
Joe tvinger ham ikke lenger til å betale.
Så ring og reserver plass på forhånd.
De vil behandle deg som familie.
Og for dere som tør...
Capuzzellen står fortsatt på menyen.
LYKKE TIL! GOD MAT - VERDENS BESTE
NONNAS HUS
Tekst: Linda Hansen
TIL MARGARET OG AMIL MACCIE